Sveikas, Mielas Žmogau,
Batai – ir alibi, batai – ir satisfakcija. Rupūs miltai, saldūs kleckai!
Aptikau šiuosiuos, be abejonės, Tavo naudai. Pačioje Punioje.
2010-aisiais išvykaudamas podraug su naujaromuvininku Andriumi Konickiu, podraug su pašvaistininke Audrone Daugnoriene.
Ir buvo sau pablokšti kompiuterio virtualybės kampan. Kolei tvarkydamas mažumėlę brūkštelėjau šluotražiu.
Anava!
Ričardas Ne Kažin Koks
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEiGsGOWWGeZ7YDbEQrlOvaARo5H4FZ7E_OLY8GkNPJ0G3szl256fQDpWWl7WD9FqUYTGRAo4Z7o5abTI3xMaXcg_FxYtyXjS6Vr_lT3VG1bmcv6CFK6T1JuM_gGwkEublf-VIKlmuq5ZsfE/s400/Punioje1.jpg)
Batmetis vėl prasideda.
Tik vis nesugalvoju šūksnio, kuris tiktų batus radus; kokio neįprasto reiktų.