Dėl žodžių ir darbų 2010-08-10
Dėl žodžių ir darbų (2010-08-10): Aišku, LKŽ nėra žodžio batauti. Bet galima imtis tokios veiklos. O jai įvardinti reikia žodžio.
Jei bent keli grybaudami ne tik uogaus, bet dar ir bataus, atsiras šansas gyvuot ir žodžiui.
Užfiksavus batą miške, šalikelėj ar dar kur nors, galima jį pasiimt į namus ir imtis asambliažą kurti. Jei seksis, ir parodą surengti.
Eksponuot ant grindų. Batavimas įgautų aukštesnį statusą, gal net A.A. dėmesį atkreiptų. Ir prasivertų vartai istorijon ir žodynan.
Bet visai gana tik nufotografuot batą, likusį be šeimininko, pasimetusį, – ir išsiųst el. paštu vgasiliunas@gmail.com.Ir batautojo nekrologo pavadinimas aiškus: „XY padžiovė batus“. Skambù.
Rodomi pranešimai su žymėmis gitanos radiniai. Rodyti visus pranešimus
Rodomi pranešimai su žymėmis gitanos radiniai. Rodyti visus pranešimus
2011-08-24
(85) Ex Turciae calceamentum
Buvo moteriškų pora iš Prancūzijos, o šita – iš Stambulo. Dosnioji kolekcijos donatorė Gitana D. prisiminė ir ten batavusi. Ačiū!
2011-08-22
(84) Keturi pabaltijiniai
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEhmxVBXVnAmf1qigNJFl25q44c3D3yirqInEhrswfAhkaI3UT_Rw2xd_LuiJyojFItPJEtba5rah7LtnbG3v-Da1eprYBPJ9cJAAU_9RdH1qZ3uWoPJPalvNccDhrmJY0wunVH-dxXItOta/s320/gitanos2.jpg)
Ta proga pataisiau tinklaraščio paantraštę. Dabar ji geriau atspindi tikrąją situaciją: batautojo radiniai virto batautojų radiniais. Išties – mūsų juk jau visa šutvė.
Kadangi šitie batai rasti pajūry, prisiminiau neseniai vėl perskaitytą Aldonos Liobytės knygą Tėveli, būk mažas (1973; jau vienąkart ją citavau). Pirmajam pasakojime apie Monikos lėlę Aili yra užfiksuota istorija bato, kurį mergaitė randa Palangoj su mama atostogaudama:
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEivtF0axwkxsrJh_BXGjbJq0kNB2u7iMcsklK1ETxbdm_z51YNyr6_TPk9JuMKx21BEaMBviHTk1eMQZI_aCZ-dyksmJXjJebnLE6drvTuPzxmb6x9eJ3_ZTGHbpsLGy7MtpBkZJwOjBHcE/s320/gitanos6.jpg)
[...] ant kranto gulėjo ant šono negyva juoda antis, išskleidusi vieną sparną, jos akys buvo kaip stiklo karoliukai su apelsino spalvos apvadėliu. Dar toliau – bangų švelniai teliuskuojamas, drybsojo vyriškas batas.
– Kieno šis batas? Kodėl vienas? Kodėl jūra jį išmetė? Mamyt, sakyk tikrą teisybę! Juk laivas nenuskendo? Juk žvejo batas? Ar jūrininko?
– Ką tu, vaike! Tikriausiai jūreiviai išdykavo. Jie svaidėsi batais, kaip tu su Simu. Jie jauni, linksmi, jie mėnesių mėnesiais nemato žemės. Štai vienas išdykėlis ir sviedė batą į savo draugą. Nepataikė. Batas pliumptelėjo už borto. kapitonas rūstus, su styrančiais ūsais, neleido jūreiviui šokti į vandenį bato gelbėti. O bato savininkas labai mėgo šokti. Pats negalėjo grįžti į žemę, tai va jo batas grįžo ir šoka. (p. 17–18)
2011-07-08
(74) Telefonbatis ir [lavon]bačiai
Kad ir ką kas sakytų (snobizmas ir pan.), smagu: žmonės pamato batą (neavimą, ne ant kojos) ir pasidalina ne tik atvaizdu, bet ir su rastim (nom.: rastis) susijusiom emocijom. Batavimas – ne kiaulių gripas, bet vis dėlto užkrečiamas (ne specialisto diagnozė:) Ofic. informacija. Ne ofic.!:
P.S. (1) Dėl žalumo. Kol kas gražiausias šįmet matytas žalumas – asiūklių (dešinėj). Buvo šmėkštelėjusi galvoj mintis: vėliavos invariantai iš „natūralių“ spalvų, pvz.: rapsai–asiūkliai–raudonų plytų siena. Gal ir įdomu būtų komponuot?
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj3aMD-POwvqGDHmI84WVxWR-zgDb2nIZPsk-yfquyvpoUftjR4UHOL9PRYZT5KaljjjIPss76ubP3Oq50ytslPG3QsBa7jLsT8pBu2UJqp-KUNEXNh3QmGytHj2fPzZpqTuAadM7-E1KIf/s320/Gitanos3.jpg)
Gitana D., batavusi Lukiškių aikštėj, manau, irgi безнадёжно больна (diagnozė: batautoja su literatūrkūrybos pašaliniais simptomais):
Ech, aš vėl radau batą Vilniaus gatvėj Kaune (beveik po pat poetės Dovilės Zelčiūtės langais), – praneša Viediškių [= Facebook] paštu Tatjanos R. iš Kauno. – Suprantu, kad Jus domina tik laukinės gamtos avalynė, bet išsiunčiu. Vien tik „ant smagumo“, nes vasarą žvilgsnį juk traukia visa, kas žalia. ;))Mieloji coll. batautoja, kaip visad (ne, dažniausiai) būna: kartelė nepastebimai – žemyn, griežtieji kriterijai – blausyn, ir pasiteisinimų išdygta: esą kaupiama medžiaga lyginamajai batotyrai etc.:) Ačiū! Šiuo radiniu džiaugiuos su Jumis; bet: niekaip negaliu prisimint pavadinimo seno seno humoristinio detektyvinio serialo, kur vis pagr. agentui būdavo sukuriama įvairių „štučkių“, tarp jų – ir telefonbatis.
P.S. (1) Dėl žalumo. Kol kas gražiausias šįmet matytas žalumas – asiūklių (dešinėj). Buvo šmėkštelėjusi galvoj mintis: vėliavos invariantai iš „natūralių“ spalvų, pvz.: rapsai–asiūkliai–raudonų plytų siena. Gal ir įdomu būtų komponuot?
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEj3aMD-POwvqGDHmI84WVxWR-zgDb2nIZPsk-yfquyvpoUftjR4UHOL9PRYZT5KaljjjIPss76ubP3Oq50ytslPG3QsBa7jLsT8pBu2UJqp-KUNEXNh3QmGytHj2fPzZpqTuAadM7-E1KIf/s320/Gitanos3.jpg)
![](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEjNWj3vI3H2C8g1YsXRMbd_ewbddEsnfesWP1WIEFPMtBF1-ZQoyRvVhZMy_6KqQ-3TprzzBKTmpnhwFoRjG9MK6naZSIXjAsuuHMq-d39LSx1WAUfmN2KOfzLEBWZeD9lIcEx1Q3gir1Yg/s320/Gitanos1.jpg)
Jei rasiu, įmesiu iš maps’ų nuorodą, kur tatai įvyko. Neįtikėtina vieta: važiavom pro džiugias, skambias ir vaiskias vasaros nokime vietas, o staiga – niūruma pilkuma, sukriošę nušepę nubuvę, apžėlę supuvę – ir posūkėlis, tupintis susigūžęs berniukas, kažkur kėblinantis jaunas vyras, šiukšlinas kiemas, apleisti trobesiai... Dar už kelių šimtų metrų nieko, dangus, žemė, kelias – ir du batai. Vyras sako, lavono eisi ieškot, turi būt žolėse?P.S. (2) Jei taip pasakė Jūsų, o ne tas „jaunas“ vyras, – deja (ne, neteisinga reakcija; tebūnie: beje), ir aš taip būčiau pamėginęs pajuokaut – 50-mečių humoras apie mirtį ir liavonus ribotas? Gal.
Užsisakykite:
Pranešimai (Atom)